Din episoadele anterioare:
- Mulțumesc... Dar nu. - N-are să muște.
Jennifer?
Chiar ne bazăm pe tine.
Mamă! E uimitor.
- Noroc că ai o afacere cu bani lichizi. - Nu-mi prea acoperă necesarul acum.
Deci ce pot face pentru tine, Simon?
Sunt gata pentru mai mult, mai rasat...
Ce ar trebui să știu despre tine că-i mai mult și mai rasat?
Ai putea vedea tu însăți.
Când nu poți găsi cuvintele pentru cuvântare,
e din cauză că nu crezi că ce spui se potrivește cu cine ești.
Nu mai știu cine sunt de-acum.
Știai că Buda era de fapt prinț înainte de a deveni iluminatul său sine?
Nu trebuie să renunți la tot pentru a afla cine ești cu adevărat.
Doar o seară.
Hai să încercăm ceva nou.
Doamne, ești exact ca mama. Nu-i de mirare că ești așa nefericită acasă.
M-am încăierat în bar.
E prima dată când ne vedem în afara casei de șase luni?
- Ce faci? - Șterg dovezile.
Fă ce simți tu că-i cinstit pentru tine.
De unde ai luat asta?
Eram convins că le luasem toate telefoanele și am șters toate probele seara.
Știi ce-mi place în poza asta?
Cred că arăți într-adevăr fericit...
Liber.
M-a făcut să zâmbesc când am văzut-o.
Jennifer a fost foarte mulțumită.
- Ea ți-a trimis asta? - Rosalie a făcut-o.
Dai bine-n poze.
Credeai că te voi lăsa fără însoțitor prima dată?
- Vrei să zici "spion". - Să-i spunem "garantarea investiției".
La urma-urmei, ai cam șovăit la început.
- Povestește-mi restul serii. - Nu așa ar face domnii, nu-i așa?
Voi spune doar că dansul a făcut o impresie...
Asupra mea, cel puțin.
Serios? Dansul...? De ce?
M-a dus în urmă... M-a făcut să-mi amintesc...
Nunta mea.
Continuă...
Chiar înainte de a ne căsători, Grace s-a gândit că ar trebui să luăm lecții.
Pe moment mi-am zis că a face mare brânză din primul dans era o prostie.
Băgăm câteva piese din Celine Dion, intervenea tatăl ei, și aia ar fi fost tot.
Cât mă mai înșelam...
Am învățat mai multe unul despre altul luând lecțiile alea
decât scriindu-ne jurămintele.
Am învățat cum să fim o echipă...
Cum să ne încredem unul în celălalt.
- Mă faci să mă ia căldurile pe dinăuntru. - Tu ai vrut să știi.
Te-a apucat sinceritatea... Mai voiam să știu și altceva.
Înțeleg de ce te-ai prezentat sub un alt nume când ne-am cunoscut mai întâi,
dar ce te-a adus aici?
Era clar că te pretindeai a fi altcineva. Îl cunoști pe acest... Simon?
Deci mai sunt multe laturi ale poveștii despre care n-am vorbit.
N-au importanță.
Încerc să completez golurile, să te cunosc mai bine.
- Nu te deranjează, nu-i așa? - Cred că ajunge cu destăinuirile pe azi.
Și, vorbind de soția mea, trebuie să mă văd cu ea.
Așa că îmi iau la revedere.
Stai.
Am dansat și eu la viața mea. A trecut mult și pentru mine.
Acum m-ai făcut curioasă; poate mi-o fi lipsit.
Încă te miști binișor.
Știu oameni care ar plăti o groază de bani
să fie învârtiți de un bărbat chipeș pe ringul de dans.
De fapt, am un cuplu căsătorit...
Asta nu-i tocmai ceea ce caut eu acum.
Știu ce cauți tu...
O legătură.
Poți găsi așa ceva în atât de multe locuri diferite, Neil.
Vezi...?
Ceea ce simți tu...
E telefonul meu.
Neil la telefon.
Ce...?
Nu se poate.
Când?
Stai: vrei ca eu să ce...?
Nu... Da, nu-i nicio problemă.
Doar să... Știi ce? Dă-mi 20 de minute.
Totu-n regulă?
Trebuie să plec.
~ Nu obțin nicio... ~
~ Satisfacție... ~
~ Și încerc, și-ncerc... ~
~ Și încerc... Și încerc... ~
~ Nu obțin nicio...~
Satisfacție 01x05 - Prin tovărășie
Traducerea: Reef
Fondul pentru prima mea mașină
Pe bune...? Canadieni?
Cu ăștia nu-mi iau nici bilet de autobuz.
Economii pentru mașină, da?
- Cântecul ăla e greu de cântat. - Ți-a plăcut?
- Foarte impresionant. - Ce-ar fi să-ți arăți recunoștința?
Crezi că-l poți cânta pentru vreo... 30 de minute?
Țin o seară cu cântate în privat.
Dacă ești bună și-ți cer să rămâi pentru încă o rundă, primești 50 de para.
Un angajament plătit?
N-ai mai avut vreunul până acum?
Nu, desigur, am mai avut unul... Multe. Doar că...
Fac asta doar așa, să mă țin în formă.
Super.
- Atunci ne vedem joi. - Marfă.
- Să vă fie de bine. - Mersi.
De ce te ascunzi?
Toți adoră ce ai făcut.
Tu ești în centrul petrecerii, nu eu.
- E marea ta inaugurare. - Și a ta.
Scuze; soțul meu, probabil. Întârzie.
Apel de la: Simon
Seara asta-i inaugurarea? Voiam să-ți urez succes.
- Vreau să rămâi. - Asta-i o greșeală.
Dacă ești atât de fericită când ești aici, de ce sunt eu greșeala?
Grace...
Pot să te prezint cuiva?
Da, te rog.
Irene, iacăt-o. Grace, Irene. Irene - Grace.
- Bună. - Deci tu ești aceea.
E un spațiu adorabil; ai făcut o treabă minunată.
Bun și simțul culorii.
Mulțumesc; mai are nevoie de ceva dichiseli, dar...
Dar știi cum se zice: "Marea artă nu e niciodată terminată, doar abandonată".
"Artă"? Sunt măgulită.
I-ai spus deja...?
Ce părere ai dacă ai fi puțin "etalată"?
Bună, sunt Grace. Lasă un mesaj.
Iubito, știu că aștepți. Am avut o urgență aici, la lucru.
Uite: ajung cât de repede pot. Sună la birou.
Mulțumesc.
Ați fost hăcuiți de LOTUS
E pe bune?
Ce monitor pornești în biroul ăsta, vezi aceeași porcărie.
- Ți-ai distrus telefonul, da? - Da.
Neil, dânșii sunt dl detectiv Samuels și dna detectiv Beatty.
- Bună? - Bună. Deci: ce s-a întâmplat?
Hackerii au găsit o portiță în rețea și au pus stăpânire pe serverele voastre.
Controlează acum fluxul tuturor datelor în și din biroul ăsta, chiar și intern.
- Toate detaliile conturilor noastre? - Tot...
Parole, mobile ale companiei, informații despre clienți...
Piraterie corporatistă.
Zic că ne pot îngheța toate bunurile cu o tastă dacă nu le plătim.
- Cât? - Cinci milioane.
Deci ce facem?
Dacă le oferiți zece mii, sunt șanse să le accepte.
Nu-i vorba niciodată de prețul întreg, în asemenea situații.
Nu vor s-o lungească până dezbateți voi dacă scrieți sau nu cecul.
Și n-aveți cum să le dați de urmă?
Trebuie să vă actualizați protocoalele de securitate cu băieții de la IT
și să vă alertați clienții.
Păi să-i împingem puțin; ne vor crede ținte ușoare dacă cedăm prea repede.
În experiența noastră, dacă nu o faceți, încep să dezvăluie informații personale.
Cum adică "personale"?
Coduri PIN, poze, e-mail-uri rasiale, glume pe seama administrației...
Tot ce n-ați vrea ca lumea să vadă.
Păi eu sunt greu de făcut de rușine. Sunt o carte deschisă.
Dar greu de spus ce ascunde ăsta.
- Tare pe neașteptate. - Ești singur?
Scuze pentru surpriză; nu voiam să te pregătești pentru noi.
Rosalie, scumpo, simte-te ca acasă.
Atât de încântată să te cunosc...
Ca ultimă parte a interviului, vreau să văd cum te adaptezi neprevăzutului...
Și vreau să apuc să te cunosc mai bine.
Și Rosalie la fel.
- Îmi place să fac lucruri noi... - Avem multe în comun.
Acolo-i dormitorul?
Presupun că ni te alături...?
Nu știu...
Uneori e la fel de plăcut doar să privești.
Deci vor să facă un articol despre tine?
Da; este că-i nebunie?
Care revistă?
Un blog online de design, dar au trafic mare.
E tare elevat, iar ea zicea că scopul lor e să etaleze talente noi.
Stai: am schimbat deja parola pentru Amazon?
Da. Mai știi cum avea obicei Anika să folosească treaba aia cu "un clic"?
- Poftim. - Da, cu multă durere.
Deci trebuie să mă văd cu un fotograf mâine la clădire, să pozeze spațiul.
Păi știi ce înseamnă aia...
- Vei primi mult mai multe oferte. - Poate.
- Zi-mi iar ultimele patru ale socialului. - 7614.
Nu știu... E cam înfricoșător de imaginat.
Să reproiectez așa ceva, de la zero.
A fost... Destul de greu prima dată.
Cred că-ți va prinde tare bine.
Îmi pare rău... că nu am ajuns la inaugurarea ta.
Știu că era foarte important pentru tine.
E-n regulă... Ați avut o urgență.
Nu sunt supărată.
Păi... voiam să mă revanșez.
Așa că... Ce-ai zice de lecții de dans?
Ce anume?
Da, mai știi ce ne mai distram?
- Da, dar chiar ai timp de lecții? - Ne-am și înscris deja.
Mâine-seară.
- Păi ce-ți veni? - Mi-e dor să ne simțim bine împreună.
Mai știi seara aia la club... Încăierarea ta de acolo?
- Da. - Aveai dreptate.
Și curând vei fi atât de ocupată cu munca și nu vei mai avea timp, deci...
Ce zici?
- Bună. - Bună.
Am sosit devreme; trebuie să mă văd cu un fotograf...
A sosit deja. A început să pozeze acum 15 minute.
Bună.
Doar o clipă, vă rog.
Bună. Sunt Dylan - încântat.
- Grace, da? - Da.
- Credeam că am sosit devreme. - Chiar ai sosit.
Îmi place să vin devreme... Uite: privește și tu.
Vezi cadrul? Cum vine lumina din spate? Vezi ce face pe margini?
Dacă sosești la ora stabilită, pierzi cadrul ăla.
Așa obții o notă mai naturală.
Face ca tot spațiul să pară special, nu montat.
- Mă lași? - Sigur.
- Ce faci? - Scuze.
Ieri a fost o petrecere aici, s-au mutat multe lucruri
Vreau să arate perfect pentru articol.
Din același motiv pentru care ai sosit tu cu 20 de minute înaintea mea, nu?
Foarte bine.
Bun, vrei să...
- Da. - ...Faci ce ai de făcut?
- Pozezi multe spații de-astea? - Printre altele.
Dar, da: pozez multe spații de-astea. Ai făcut o treabă tare bună.
Nu te alegea mofturoasa aia pentru vreun modernism de secol 20.
Bun: cred că așa va fi mai bine.
Scuze; fă-mi hatârul - stai puțin deoparte o clipă.
Ce faci?
Îmi trebuie câteva cadre și cu designerul pentru material.
Păi nu sunt pregătită.
- Vrei să aștept? - Da, mulțumesc.
- Ești sigură-sigură? - Da.
- Sunt grozave, pari încrezătoare. - Nu le poți folosi.
Vino să te uiți.
Hai, vino să vezi!
Uite câtă pasiune emani.
Nu-s grozave?
Uite: pe cuvânt că mă interesează doar să te fac să dai bine, da?
Va trebui să te încrezi în mine.
Eu și soția ne-am schimbat toate parolele aseară.
Probabil nu era necesar.
Credeam că așa trebuie; "tot ce-i personal".
Cei care au intrat nu se vor deranja să-ți caute prin e-mail chestii despre tine.
Dacă au pus mâna pe socialul tău, au tot: cazierul juridic, medical, e-mail, poze.
Cum e cu criptarea?
Poți instala parafocuri, dar e ca și când îți blochezi ușa casei.
Îi va descuraja pe unii să dea spargerea, dar dacă vor, găsesc ei cum.
Poți să scoți totul despre mine de la calculatorul ăsta?
- Serios? - Da.
- Chiar vrei să-ți arăt? - Ca experiment.
- Bun. - N-ai decât.
- Uite-ți noua parolă, de aseară. - Cum ai făcut aia...?
Datele RAR...
Cineva a primit ieri o amendă de circulație.
Stai: n-am fost eu.
E mașina soției mele.
Trebuie că e încă pe numele meu...
Să nu-mi ceri s-o anulez, intrăm amândoi în bucluc.
Stai! Unde-i adresa aia?
- Pe o hartă? - Da.
Poți scoate o listă cu toți oamenii care locuiesc în zona aia?
Uite...
De ce-și mai și bate lumea capul cu cărți acum?
Ne vedem acasă, iubito.
Pa...
Odată ce le-ai citit, sunt doar prespapieruri.
Ca și când ai păstra etichetele după ce ai purtat deja hainele.
Îmi place să le recitesc, uneori.
Mă gândesc că sunt genul de om care nu vede valoare
în a ține la ceva odată ce-a fost folosit.
Dacă ceva-i bun, de ce să nu te bucuri de el mai mult decât o singură dată?
Fiindcă ratezi ce-i grozav când te oprești la doar "bun".
Tu faci mult asta... Judeci oamenii.
- Așa fac, oare? - E ceva ce am observat.
Suntem cam sensibili, nu?
Fac ce fac pentru că mă simt bine făcându-i pe alții să se simtă bine.
De-aia am tot lucrat pe cont propriu.
Nu știu dacă-mi place ideea asta de a lucra cu tine.
Trebuie să-mi apară o clientă ce plătește, deci, dacă ai vrea...
Nu ți-am zgândărit destul ego-ul. Asta spui de fapt.
Nu-s chiar atât de ahtiat după bani.
- Mă pot descurca singur. - Oare?
Crezi că nu mi-am făcut temele înainte de a veni aici?
Știu de controlul fiscului. Categoric ai nevoie de bani.
O duzină de cliente obișnuite nu te scot din gaura aia.
- Am cu mult peste duzina de cliente. - Bărbații mint mereu despre câte au.
Asta îi face bărbați.
Să mă conduc singură afară?
Asta-i lista mea cu cliente. Doar cele noi - numără cât vrei.
Îmi cer scuze.
Ai dreptate. O adevărată panoplie cu mămici cuminți.
Ar trebui să fii mândru.
Dar asta de-aici... Numele ei îmi sună așa cunoscut...
Care?
Grace Truman.
Vorbește-mi despre ea.
Lecții de dans, astă-seară la 19:00
Ajung în 20 de minute, intră liniștită.
Ești tare dulce când râzi, știi asta?
Vino-ncoa...
Sigur nu poți rămâne?
Am făcut destulă pentru amândoi.
Bun, poate doar o clipă.
Grace...
Antrenamentul războinicului suprem
Zen
Ceau, scumpa!
Sunt aici, mamă.
- Ceau, mamă. - Ceau. Cinezi?
Resturi de la prânz.
- A dat de tine tipul ăla? - Ce tip?
Nu mi-a zis cum îl cheamă, dar a trecut pe-aici; arăta bine.
Nu știu - zicea că trebuie să vorbiți.
- A spus ce voia? - Nu.
Ceau, Simon sunt; nu pot răspunde acum. Lasă-mi un mesaj și te sun eu.
Ai înnebunit? Ai fost la mine acasă? Nu poți face așa ceva.
Fata mea e aici și...
Ce vrei de la mine?
Bună. Încerc să dau de... Grace Truman la telefon?
Bună! Scuze, am...
- Scuze: cu cine vorbesc? - Salut; cu Dylan.
Dylan...?
Dylan. Da, desigur, fotograful. Scuze.
- Ți-a zis fata că am trecut pe la voi? - A, tu ai fost!
Da, scuze; am uitat să-ți cer consimțământul, ți l-am lăsat în cutie.
Dacă ai putea să-l scanezi și să mi-l trimiți ar fi grozav.
E necesar revistei pentru poze și vor să le publice online cât de repede, deci...
- Da, sigur. Fac asta imediat. - Mersi, Grace.
Arăți trăsnet, apropo.
Adică... știi tu: pozele, spațiul... Cred că vei fi mulțumită.
Uneori e mai simplu de zis decât de făcut. Eu văd doar greșelile.
Da, când ești bun, e greu să renunți, dar tu chiar te pricepi.
Nu poți lua mașina deseară; mă văd cu tatăl tău mai târziu.
Nu, mamă, chiar n-ai putea și tu să... Îmi trebuie neapărat astă-seară.
Nu. Oricum n-ai voie prin oraș seara în timpul săptămânii.
- Nu, mamă, știu, dar... - Nu!
Cu ce ai cam făcut pe la școală, vrem să te concentrezi pe teme, nu pe ieșiri.
Iar se vede cu el.
Doar fiindcă a primit o amendă lângă casa lui, crezi că s-a întors?
Da, a fost acum două zile.
Păi în aceeași seară în care tu te-ai dus la întâlnirea ta, nu?
Dacă era invers și afla ea de seara ta?
Poate ăla ar fi cel mai bun lucru care s-ar putea întâmpla acum.
Spune-mi, atunci: îi vei spune la un moment-dat ce s-a întâmplat,
sau vei continua să faci ce faci?
Ce dracu' am făcut...?
V-a sunat soțul?
Nu, dar el întârzie la toate. Nu știu nici dacă mi-a citit SMS-ul.
Nu mai am programări după voi, ar trebui să fie în regulă.
- Ziceați că ați mai luat lecții? - Înainte de a ne căsători.
Încercați să-i regăsiți magia, este...?
- Bravo vouă. - Mulțumesc.
Merge ăsta pe Strada 17?
- Bună seara. - "Bună seara"...?
Nu mă deranjează când oamenii sunt bine-crescuți când urcă în autobuzul meu.
Acuma: ce ziceai?
- Merge ăsta pe 17? - A opta oprire.
Mulțumesc.
Voiai pe 17? Aici e.
Da, scuze. Mulțumesc! Mulțumesc!...
Dumnezeule, stai! Chitara, stai!
Credeam că ajung la timp.
N-a fost aglomerat, am ajuns în zece minute.
A fost bine la lucru?
Bine, da...
E așa bine, m-am...
M-am entuziasmat intrând. M-au copleșit amintirile.
Uite, Grace, chiar trebuie să discutăm despre ceva.
Recunoști melodia?
L-am întrebat pe instructor dacă o are. Mi-am...
Mi-am zis să continuăm de unde ne-am oprit, știi...?
Tu trebuie să fii Neil.
Ia uită-te la voi, ce cuplu frumos...
Îmi spune doamna ta că erai bun la asta odată ca niciodată.
Ce-ar fi să-mi arătați ce știți și apoi continuăm de acolo?
Bun!
Bun...
Cred că-mi amintesc câte ceva din pași.
Da... Se poate?
Da.
Dar asta-i ceva mai încolo în cântec, deci...
- Stai: era ca la "cutie"? - Da, "cutia".
Hopa, scuze!
Vina mea...
Și apoi...
Scuze...
- Făceam... - În afară...
Rotit înăuntru, da.
Și apoi era balans încoace și... Două balansuri? Trei?
Nu știu...
- N-am făcut asta de mult timp. - Da...
Se întâmplă: nu vă mai sincronizați, pierdeți ritmul celuilalt.
Deci uitați cum facem: Amy, ne ajuți puțin?
Grace, tu vei dansa cu mine, iar tu, Neil, cu Amy.
Văd asta mereu la cupluri de căsătoriți.
Când doi oameni n-au dansat împreună de mult timp și încearcă să învețe,
e mai bine să învețe cu un partener nou mai întâi.
Procesul e mult mai lin când o faceți iar împreună.
Să începem de aici, ușurel.
Ne concentrăm pe partener, nu pe soț.
Aici.
Încercați să nu concurați unul cu celălalt, da?
Și cinci, șase, șapte, opt.
Încet...
Scuze...
Bun... Mult mai bine cu un nou partener.
- Ai buletin? - N-am buletin.
- Nu te pot lăsa. - Nu, eu cânt astă-seară.
Tocmai mi-am pierdut chitara și portofelul era în cutie.
Deci n-ai nici buletin, nici chitară?
- Câți ani ai? - 21, și tu...
Nu intri.
Data viitoare chem poliția.
Nu vezi asta în fiecare zi...
O fată frumoasă, dată afară din bar...? Precis ești mare scandalagioaică.
N-am fost dată afară. Trebuia să cânt, dar...
Ce-i?
Mi-am uitat chitara în autobuz și portofelul meu e acolo.
Și potrivit jegului de colo, nu pot intra fără buletin.
Da, Greg... E de neclintit. N-ai să treci de el.
Deci... zici că ți-ai lăsat chitara în autobuz?
- Nașpa rău. - Da.
Și nu-mi iau plata astă-seară, deși chiar am nevoie de bani acum.
Păi iei bani doar la privat, dacă-ți cer să rămâi.
Păi...
- Pe bune...? Bun! - Da...
Bine. Să te văd ce știi.
Poftim.
De fapt...
Vei fi plătită să cânți la privat.
- N-ai de gând să cânți? - De vrei să-ți cânt, o păstrez.
E a ta.
Ia stai.
Vreau să-mi cânți ceva original,
ceva la care lucrezi, chiar dacă nu-i gata.
De ce?
Fiindcă vreau să fiu primul care o aude.
De fapt am niște versuri - le-am scris venind aici.
- Ai și-o melodie pentru ele? - Oarecum, dar...
Bun, uite... Tu cu gura, eu la chitară.
- Bun? - Fie.
- Refrenele... - Așa...
- Vezi, la minor. - Bun, am priceput.
Bun, în regulă; vedem noi cum.
Așa...
Încă odată.
Bre, Mateo! Ce faci?
- Vino, începem. - Bun, bre: vin.
- Cum te cheamă? - Anika.
Mateo.
Mergi acasă cu bine.
Am să aprind lumina.
Nu se supără că vii așa?
Nu, le-am spus că le trimit cheile prin poștă.
Ai văzut pozele cu ce a fost înainte, și...
Nu știu ce să spun...
Sunt așa impresionat... Iubito!
E ciudat să-l văd cu tine, acum; e...
E ca și când îl pot în sfârșit vedea și eu.
- Și ai zis că mâine apare articolul... - Da, mă "etalează" întregii lumi...
A fost minunat astă-seară.
Îmi lipsește lucrul ăsta.
Da...
Da, și mie.
Când ne-a devenit atât de greu să dansăm împreună?
Crezi că ești gata să încercăm noi doi?
Ne trebuie ceva exercițiu.
Șase, șapte, opt...
- Iar probleme la calculator? - Salut, mersi c-ai venit așa repede.
Și nu, nu am nevoie de ajutor la aia. Aș vrea să vorbim despre altceva.
Ia loc.
Vreau să te-ntreb ceva important.
Ești mulțumit aici la lucru?
Da.
Nu.
Atunci de ce ești aici?
Motivul pentru care au toți un post: bani, unde să se ducă zi de zi...
Și asta te face fericit?
- Nu deplin, dar... - Atunci de ce ai nevoie?
Vezi tu, te-am observat lucrând.
Când aveai de făcut mai mult decât să repari programe, te-ai luminat.
Nu-i nicio distracție doar să repari probleme.
Exact. Vrei să creezi. Vrei să te exprimi.
Vrei să te desprinzi de cel care ești și să încerci lucruri noi.
Păi și eu vreau. Cred că cei mai mulți vor.
Doar că nimeni nu știe cum.
Eu vreau să creez un program, o "aplicație", ce-o fi,
care-i ajută pe oameni să-și dea seama ce-i face fericiți.
Și voi avea nevoie de ajutorul tău la asta.
Vreți să scriu un program care determină cum să-i facă pe oameni fericiți?
Da.
Sună...
Foarte vag.
Păi e încă în fază de dezvoltare, evident, dar de-aia am nevoie de tine.
Tu ești consilier financiar. Nu făcutul banilor îi face pe oameni fericiți?
- Pe cei mai mulți, absolut. - Atunci ce altceva mai e de știut?
Asta vom descoperi.
- Pare o idee interesantă. - Da; știi ceva?
Mi-am dat seama că eram așa centrat pe toate alea de-acasă,
și mi-am zis: "De ce să nu-mi iau noul eu cu mine la birou?"
Auzi, e încă în fazele inițiale, dar tu m-ai cam inspirat.
Crezi că asta ajută?
Știi ce am învățat de la lecțiile de dans?
Uneori trebuie să dansezi cu un partener nou, sau doi, pentru a reintra în ritm.
Și nici atunci nu-i ușor...
Bună!
Am fost la tine la club aseară și am văzut un cântăreț.
Și m-am uitat pe site-ul tău și nu am dat de el.
Trebuie să fii mai exactă de-atât.
Cred că numele lui era Mateo. Ai informațiile lui de contact?
- Nu-mi sună cunoscut. - Era... Venise pentru cântări la liber.
El și vreo alți cinzeci. Nu ținem evidențe de-alea.
Trebuie să vii să vezi dacă mai cântă.
Păi, de fapt, nu am vârsta necesară să pot intra în...
Alo...?
Dar am să tot încerc.
Deci căutarea ta continuă. Știi cumva ce urmează?
Păi ar fi o chestie...
Adriana zicea că-i o situație unică, da...
Sunt un cuplu de căsătoriți.
Dar nu-i ce crezi tu!
Dar m-a făcut totuși cam curios...
Poate oamenii ăștia caută aceleași lucruri ca mine și Grace.
Clădirea Stringer capătă o renovare de nota zece
Alo?
Tocmai am văzut un articol grozav despre opera ta la clădirea Stringer din centru.
Primești clienți noi?
Da!
Aș vrea să discutăm despre redecorarea casei mele.
Traducerea: Reef